NOUL CINEMA PARADISO.
Da, Salvatore. Salvatore De Vita.
Adică cum nu-l cunosti, domnisoară?
Da, el e. Sunt mama lui.
Telefonez din Sicilia.
Înteleg, nu-i acolo.
Atunci te rog, spune-mi...
656-220-56.
Multumesc. La revedere.
Mamă, nu are nici un rost să telefonezi.
E un om ocupat, cine stie unde e.
Și apoi, nici nu-si mai aduce aminte.
Haide, las-o baltă.
Nu a mai dat pe aici de 30 de ani.
Știi cum este.
Îsi va aminti.
Sunt sigură că-si va aminti. Il cunosc mai bine ca tine.
Dacă află că nu i-am spus, o să se supere.
As vrea să vorbesc cu domnul De Vita Salvatore.
Sunt mama lui.
Salvatore...
...cît e ceasul?
Foarte tîrziu.
Scuză-mă. Nu am avut cum să te anunt că întîrzii.
Dormi.
A telefonat mama ta.
M-a confundat.
Și tu ce i-ai spus?
Nimic. N-am vrut să o dezamăgesc.
Am avut o discutie lungă.
Mi-a spus că nu ai vizitat-o de 30 de ani.
Cînd vrea să te vadă, vine la Roma.
A sunat doar să spună asta?
Nu.
A mai spus că a murit cineva... pe nume Alfredo.
Înmormîntarea e mîine.
Cine-i, o rudă?
Nu. Culcă-te.
Toto!
Mai bine mai tîrziu decît niciodată.
De cîte ori să-ti zic? Fără clopotel, nu pot continua.
Dormi întotdeauna. Ce faci noaptea, mănînci?
Părinte, acasă nici nu mîncăm după-amiază.
Asa a spus veterinarul. De-aia sunt obosit.
Știu de ce esti obosit. Crezi că nu stiu?
Acum, fugi acasă. Am ceva de făcut.
- Pot să vin? - Nu, nu poti.
- Da, da! - Toto, iesi!
Vreau! Vreau!
Alfredo.
Poti să începi.
Iată că iar începem.
Imaginea!
Pepe, într-o zi vom avea totul.
Vom fugi împreuna.
Vom duce o viată usoară...
undeva unde nimeni nu ne cunoaste.
Las-o baltă.
Nu mă mai iubesti.
O pereche, două perechi!
100 lire! Nylon veritabil!
N-ar trebui să vi aici.
Îti tot spun... dar parcă vorbesc la pereti.
Dacă ia foc filmul...
asa mic cum esti, te aprinzi...
"...si te transformi într-o bucătică de carbune."
Măi, dar ce limbă lungă ai?
Într-o zi, o să ti-o tai.
Asa.
Pot s-o iau?
Ei bine, pot s-o iau?
Pot s-o iau?
Esti surd!
Trebuie să o lipesc la loc înainte de a returna filmul.
Esti ca rîia!
Atunci pe astea de ce nu le-ai lipit cind ai returnat celelalte filme?
Uneori nu mai găsesc locul, asa că nu le mai lipesc.
Oricum, se sărută prea mult.
Atunci pe astea pot să le iau?
Nu. Uite, vino aici.
Înainte să-ti dau un sut în cur, facem o întelegere.
ti le dau pe toate... cadou.
Multumesc.
Dar, unu, nu mai calci pe aici, si doi, le păstrez eu pentru tine. Ai priceput?
Bine.
Bine. Ne-am înteles. Acum sterge-o.
Ce fel de întelegere e asta?
Daca-s ale mele, de ce le tii tu?
Dacă te mai văd, îti sparg capul!
"Întîi trage, si apoi gîndeste."
"Asta nu-i o treabă pentru oameni delicati, cîine trădător."
"Hei, tu! Porc mizerabil, ia-ti mîinile de pe aur!"
"Scîrbosenie neagră, dă-te la o parte...
sau îti stîlcesc mutra."
Mamă, dacă războiul s-a sfîrsit, de ce tata nu se întoarce?
O sa se întoarcă, o să vezi. Zilele astea.
Nu mi-l mai amintesc.
Unde-i Rusia?
Îti trebuie ani întregi să ajungi acolo si tot atît să te întorci.
Culcă-te. E tîrziu.
Poate pe maică-ta o impresionezi, dar nu si pe mine!
Învată si fă-te politist! Puturosule!
Neispravitule! Du-te si învată!
Ei bine? Cît face 5 ori 5?
30.
Liniste!
Tabla înmultirii cu 5.
1 ori 5 egal 5...
2 ori 5 egal 10...
3 ori 5 egal 15...
4 ori 5 egal 20...
5 ori 5?
40.
Liniste!
Boccia...
25.
Învată tabla înmultirii, sau nu-ti vei găsi de lucru.
Pentru ultima data...
Cît face 5 ori 5?
Crăciun!
Am plătit biletul. Vreau să văd filmul.
Dă-te jos, drace.
Treci la locul tău.
Mai răi ca iepurii. Sunt pretutindeni.
Monstri mici.
Plec în Oregon.
Asteaptă-mă la fermă.
Să astept un mort?
O distributie de exceptie...
cu John Wayne...
Claire Trevor...
Salut, tuturor!
- Nu pot să salut? - Avem două reprezentatii astăzi.
Și? Am venit să dorm.
- Ce fumezi? - Americane.
Sări peste jurnal, Alfredo!
Bărbatii si femeile care au luptat în secret...
curajoasele guerille, reunite la Roma...
pentru primul congres al rezistentei.
Ce scrie?
Sunt analfabet.
- Și tu? - Da.
Douăsprezece ore de epuizare...
si acasă nici măcar minimul necesar supravietuirii.
Și totusi plasele lor...
cînd le scot, sunt pline.
Eram sigur!
De douazeci de ani merg la cinema si nu am văzut niciodată un sărut.
Oare cînd vom vedea?
Pupă-mă în cur!
- Don Vincenzo. - Tu si tu, la muncă.
Dar eu?
Du-te să-ti dea comunistii.
O să le vină vremea. Nenorocitule.
Întotdeauna rămîn pe afară.
Bun film. Pustiul a jucat bine.
Păcat că nu a avut noroc.
Ce tîmpit să cumpere barca aia.
ldiotule, n-ai priceput nimic.
Baieti, munciti de dimineată pînă seara...
si nu-l întrebati cît vă dă.
Te-am căutat toată ziua. Ai cumpărat lapte?
Nu.
Și banii, unde-s?
Mi i-au furat.
I-ai cheltuit la cinematograf?
Da.
Cinema, întotdeauna cinema!
Doamnă Maria, asteptati.
Lăsati-l. Calmati-vă.
Și tu, de ce minti?
Știi că ai intrat gratis.
Spune-i mamei.
Poate că a pierdut banii înăuntru.
- Cît? - 50 de lire.
Ce-ai găsit în seara asta, pe sub scaune?
Un pieptene.
Două branturi.
- O tabacheră. - Și?
50 de lire.
Ati văzut?
Multumesc, Alfredo.
- Noapte bună. - Bună ziua. - Noapte bună.
Am înteles imediat.
Piata-i a mea!
E miezul noptii.
Plecati! Trebuie să închid piata.
Ai obosit, părinte?
La dus m-au ajutat sfintii.
La întors, sfintii doar privesc.
Dacă asta-i vointa Domnului.
Ne vedem deseară.
Ce te doare?
Piciorul.
Ce pot să fac?
Alfredo, l-ai cunoscut pe tata?
Ce întrebare e asta. Cum să nu-l cunosc.
Înalt, subtire, simpatic, cu o mustată frumoasă, ca a mea.
Vesnic zîmbitor. Semăna cu Clark Gable.
Alfredo. Acum că sunt mare si trec în clasa a V-a...
nu crezi că pot să urc în cabina de proiectie...
si poate să fim prieteni?
"Îmi aleg prietenii după înfătisare, si dusmanii după inteligentă."
Iar tu esti prea viclean ca să-mi fi prieten.
Întotdeauna le spun copiilor mei...
"Fiti foarte atenti cum vă alegeti prietenii."
Dar tu n-ai copii.
Cînd o să am asa o să le spun.
Nu mai plînge. Sunt aici.
Am stins focul. S-a terminat. Sunt aici.
Ce s-a întîmplat?
Nenorocitule!
Surioara ta ar fi putut să moară arsă.
Și numai din cauza ta!
O să mă distrugi!
ti-am spus să nu mai pui filmele sub pat.
Au ars si fotografiile!
Aproape ai dat foc casei.
Tu si filmele tale tîmpite!
Cum de nu ti-e rusine ca la vîrsta ta să te joci cu un copil?
Ce te uiti la mine? Ce-am facut?
Cine i-a dat filmele?
Jură-mi că nu-i mai dai porcării de-astea. A înebunit!
Vorbeste numai despre cinematograful lui Alfredo.
Alfredo si cinematograf!
Jurati-mi că nu-l mai lăsati în cinema. Jurati-mi!
Aveti cuvîntul meu.
Dumnezeu mi-e martor.
Cînd o să vină taică-tu acasă o să te biciuiască!
Tata nu se mai întoarce, si stiu de ce.
E mort.
Nu-i adevărat.
O să vezi, se va întoarce.
Fumează ca turcii.
Nu. Cumpără-ti un bilet.
Ce-a fost asta?
Am să vă sparg mutrele! O să mă pomeniti!
Doamnă Anna!
Nu da vina pe mine. Nevastă-ta mi-a zis să-ti aduc de mîncare.
Dă-mi-o.
I-am spus mamei că nu tu mi-ai dat filmele.
Că n-a fost vina ta.
Am crezut că e o glumă că peliculele iau foc.
Atît am vrut să-ti spun. Acum plec.
Toto, vino aici.
Vino, asază-te.
Ascultă-mă bine. Am început meseria asta de la zece ani.
Pe atunci nu aveam aparatele astea moderne.
Filmele erau mute.
Proiectia se făcea manual...
cu manivela.
Cît era ziua de lunga învîrteam la manivelă!
Și era a naibii de grea manivela asta.
Dacă oboseai si încetineai putin...
într-o secundă totul lua foc.
Ei bine, atunci de ce nu mă înveti?
Acum că nu mai e manivela totul e mult mai simplu.
Pentru că nu vreau, Toto.
Tu nu trebuie să faci munca asta.
Esti ca un sclav...
si vesnic singur.
Vezi acelasi film de 100 de ori. Din cauză că n-ai altceva de făcut.
Vorbesti cu Garbo si Tyrone Power ca un nebun.
Muncesti tot timpul.
Chiar si de sărbători... De Paste, de Crăciun.
Esti liber doar în Vinerea Mare.
Și dacă nu l-ar fi crucificat pe Cristos vineri...
am fi lucrat si atunci.
Și atunci de ce nu-ti iei altă slujbă?
Din cauză că sunt tîmpit.
Cine altcineva ar mai vrea să fie operator?
Nimeni. Doar un cretin ca mine poate s-o facă.
Și pe de altă parte n-am avut noroc.
Ei? Vrei sa fi un ratat ca mine? Spune-mi?
Nu.
Bravo, Toto.
ti-o spun spre binele tău.
Cocotat aici, vara mori de cald si iarna de frig.
Respiri fum si gaze.
Și pînă la urmă nu cîstigi mare lucru.
Chiar nu-ti place nimic la ceea ce faci?
Cu timpul te obisnuiesti.
Și apoi cînd stai singur aici sus...
dacă cinematograful e plin...
si oamenii rîd si se distrează.
Atunci si tu esti multumit.
Îti face plăcere să-i auzi rîzînd.
E ca si cum tu îi faci să rîdă...
îi faci să uite de necazuri.
Asta îmi place.
Ce-am vorbit cu tine! Ce-ai făcut?
Una spui si alta faci!
Maică-ta are dreptate! Esti nebun!
Cum o fi făcut dracul ăsta? A învătat urmărindu-mă.
Am să-i spun casierului să nu-ti mai dea drumul în cinematograf!
Și am să vorbesc si cu Părintele Adelfio! Gata cu treaba la biserică!
Alfredo!
Te-n măta!
Asta e! Am cîstigat! Am cîstigat!
Ciccio Napolitanul a cîstigat la loterie!
Napolitanul a cîstigat la loterie!
Ăstia din nord au întotdeauna noroc.
Piata e a mea! Doar a mea!
Stai linistit! Ce ai, viermi în fund?
Ai o fabrică de păduchi aici.
Miscă.
La ce vă zgîiti?
Hai cărati-vă.
Un comerciant are două magazine.
Într-unul vinde fructe.
Luati loc.
Profesore...
dînsii s-au prezentat la examenul de absolvire a scolii elementare.
Liniste!
Nenorocitule. Fiu de...
- Toto, ajută-mă. - Liniste!
Nu stiu să fac afurisita asta de problemă.
Francesco Messana...
în numele legii esti arestat.
Pupă-mă în cur! Contopistule!
Fi foarte atent aici pelicula poate lua foc.
Dacă se întîmplă, repede tai aici si aici, altfel se aprind si bobinele?
Niciodată. Niciodată n-am să permit asa ceva.
Ai priceput pe ce parte e gelatina?
Are gust bun.
Astea-s buletinele ce însotesc filmul. Se păstrează.
Asa voi face, Alfredo.
Să nu uiti.
Astăzi tu încarci bobinele.
- E atît de înalt! - În felul ăsta vei putea lucra singur.
Stati nemiscati.
- Ce bucătică! - E rîndul meu!
Copii, salutati-l pe Peppino. El pleacă în Germania.
De Francesco, de ce nu vrei să-ti saluti colegul?
Pentru că tata spune că e comunist.
Domnul să te aibe în pază, mamă.
Chiar va găsi de lucru în Germania?
Nu se stie. E o aventură...
trăiesti cu speranta.
tară de căcat...
Du-te în Germania, tu si cu comunistii tăi.
La revedere, mamă.
La revedere, Peppino! Întoarce-te repede!
Ce bine că Germania e mai aproape decît Rusia.
Pentru prima oară după sase ani,
cînd vedem moda de primăvară.
Spre deosebire de perioada războiului...
Am să vă sparg mutrele!
"O să mă pomeniti!"
Asa să stiti.
Încă o pagină dureroasă...
a tragediei compatriotilor nostri în Rusia.
Ministerul Apărării...
a anuntat o nouă listă a soldatilor italieni decedati...
considerati dispăruti pînă acum.
Numele vor fi publicate de autoritătile militare.
Familiile vor fi înstiintate de autoritătile militare.
Pentru moment nu stim unde este înmormîntat.
Acestea sunt actele pentru pensie. Dacă vreti să le semnati.
Afară! Nu mai repetăm spectacolul!
E tîrziu. Fiti întelegători. Nu putem să-l mai punem o dată!
Unii l-au văzut de două ori!
Asteptăm de o oră!
Mîine avem alt film.
Un western. Pe cuvînt de onoare! Mergeti la culcare.
Astia distrug cinematograful! O să crape!
Alfredo, lasă-ne înăuntru!
Ce pot să fac?
"Gloata nu gîndeste.
Nu stie ce face."
Spencer Tracy a spus-o în "Fury."
Ei bine, ce zici?
Să facem în asa fel încît să vadă filmul si nebunii ăstia?
Poate. Dar cum? Se poate?
"Nu aveti încredere în vorbele mele, dar veti fi nevoiti să credeti ceea ce vedeti."
Suie-te pe scăunel.
Fi atent.
Abracadabra...
si trecem în partea cealaltă.
Du-te si uită-te pe fereastră, băiete.
Alfredo, e minunat.
Aici! E filmul!
Bravo, Alfredo.
Multumim, Alfredo!
Ce se întîmplă?
E filmul!
Intră în casă!
Alfredo, nu se aude nimic!
-Să le facem si cadoul ăsta? -Da!
Vrei să cobori?
Du-te.
-Priveste. -O Doamne.
Nunzio, jumătate de pret.
Trebuie să cumpărati bilete.
La pret redus.
Te-n măta! Piata apartine tuturor!
O, nu-i asa!
Piata-i a mea! Nu glumiti cu asta că mă enervez!
Ajutor! Ajutor!
Săracul Alfredo. Ce nenorocire.
A ars!
Ce o să facem acum?
Am rămas fără distractie. Fără nimic.
De unde o să strîngem banii să-l reconstruim?
Ia te uită la napolitan. Asa de spilcuit, e de nerecunoscut.
Cine are bani să reconstruiască cinematograful?
Noul Cinema Paradiso!
Intrati, intrati.
Acest cinematograf este pentru voi!
E doar un copil. Cum te descurci cu legea muncii?
Am luat licenta pe pile.
Eu nu mă pricep.
Oficial, eu sunt proiectionistul, dar banii îi încasează Toto.
Toto, să fi tot timpul atent. Să nu adormi.
Să nu se întîmple altă nenorocire.
Să faci ce te-a învătat Alfredo. Fi binecuvîntat fiule.
Multumesc, părinte.
Ce-i cu mutrele astea de înmormîntare? Viata merge înainte! Veselie! Muzică!
Ce bunătate!
Tatăl nostru...
Se sărută!
N-am să mă uit la filme pornografice.
Bravo Don Ciccio!
Mai e loc si pentru mine în noul paradis?
Alfredo!
Toto, după ce închizi îl aduci tu acasă.
Eu plec, Alfredo.
Mă bucur că ai venit.
Cum mai e la scoală?
Bine, dar acum că muncesc...
poate că n-am să mă mai duc.
Nu. Nu, Toto.
Nu face asta.
O să te capeti cu praful de pe tobă.
De ce? Ce înseamnă?
Înseamnă...
că treaba asta nu-i meseria ta.
Acum cinema Paradiso are nevoie de tine...
si tu ai nevoie de cinema Paradiso...
dar nu va dura.
Într-o bună zi vei avea altceva mai bun de făcut.
Alte lucruri...
mai importante.
Cu sigurantă mult mai importante.
Eu stiu. Acum că mi-am pierdut vederea...
văd mai multe... lucruri pe care nu le vedeam înainte.
Meritul îti apartine, pentru că mi-ai salvat viata.
Nu am să uit.
Nu fă figura asta.
Încă nu sunt senil. Vrei o dovadă?
Da.
Ei bine, să vedem.
De exemplu...
în clipa asta, filmul e neclar.
Verifică.
Ai dreptate, e neclar.
Cum de ai stiut?
Prea greu să-ti explic.
Ce faci? Priveste filmul. Mîrlanilor!
Fi atent.
Ce ti-am spus, nu mai ia foc.
Progresul vine întotdeauna prea tîrziu.
Muncitori...
E nouă.
Nu-i rea.
Simpatică.
Tatăl ei e noul director al băncii. Mîndrie, lux si confort.
Îsi tine cărtile cu bluza, să nu-si murdărească mîinile.
Du-te omule, du-te!
Scuză-mă.
ti-a căzut asta.
Multumesc.
N-am observat.
Mă numesc Salvatore. Pe tine?
Elena. Mă numesc Elena.
Voiam să-ti spun, ei bine, data trecută în gară...
Proiectorul cel mic? Filmul tău?
Ce vezi?
Măcelari transînd un vitel.
O baltă de sînge pe podea.
Și în balta aia e adus un alt vitel...
ce urmează să moară.
De ce te-ai oprit? Ce vezi?
Nimic. Nu se vede nimic. Imaginea e neclară.
O femeie.
E o femeie.
Da, o fată pe care am văzut-o în gară.
Cum arată?
E foarte drăgută.
De vîrsta mea, zveltă, păr lung, castaniu.
Ochi mari, albastri, sinceri.
O alunită pe buză.
Foarte mică. O poti vedea doar de aproape.
Cînd zîmbeste, te simti de parcă... Nu stiu...
Te-ai îndrăgostit...
Dragostea...
Știu cum e, Toto. Cele cu ochii albastri sunt cele mai dificile.
Orice ai face, nu-ti vor fi prietene.
N-ai ce face.
Cu cît e mai matur omul, cu atît mai profunde îi sunt sentimentele.
Și dacă iubeste, suferă, stiind că nu are scăpare.
E frumos ce spui.
Dar trist.
N-am spus-o eu. A spus-o John Wayne în "The Shepherd of the Hills."
Ce smecher esti Alfredo.
-Salut, Elena. -Salut.
De ce alergi?
Din cauză că...
voiam să-ti spun...
îti mai amintesti cînd...
Frumoasă zi, nu-i asa?
Da, e frumoasă.
Scuză-mă, trebuie să plec. La revedere Salvatore.
Ce tîmpit. Ce tîmpit!
" Frumoasă zi, nu-i asa?"
Ce dobitoc!
ti-am spus.
Credeai că glumesc.
Dar ascultă-mă, cele cu ochi albastri sunt cele mai dificile.
Dar de ce? Trebuie să fie o cale să le faci să înteleagă.
Nici nu încerca. Cînd e vorba de sentimente, nu-i nimic de înteles...
si nimic de explicat.
Se pare că tu ai creat lumea!
E meritul Domnului...
El a creat lumea în două, trei zile...
mie mi-ar fi luat ceva mai mult...
dar cu sigurantă, as fi făcut-o mai bună.
Vezi e asa cum am zis, ai răspuns la toate.
Doar pentru tine, Toto, am să-ti spun o poveste.
Hai să ne asezăm putin.
Odată...
un rege a dat o petrecere...
pentru cea mai frumoasă printesă din regat.
Un soldat care stătea de strajă...
a văzut-o pe fiica regelui.
Era cea mai frumoasă dintre toate...
si pe loc s-a îndrăgostit.
Dar ce e un simplu soldat...
pe lîngă fiica regelui?
Pînă la urmă a reusit să o întîlnească...
si i-a spus că nu mai poate trăi fără ea.
Printesa a fost impresionată de profunzimea sentimentelor lui...
încît i-a spus:...
"Dacă poti să astepti...
100 de zile si 100 de nopti sub balconul meu...
în final voi fi, a ta."
Imediat soldatul s-a dus si a asteptat o zi...
două zile, zece, apoi douăzeci.
În fiecare seară printesa controla afară...
si el nu se misca deloc!
Pe ploaie, pe vînt, în ninsoare, el era acolo.
Avea gainat pe cap, albinele îl întepau...
dar el nu s-a miscat.
În final...
după a nouăzecea noapte...
a devenit...
uscat, si livid.
Lacrimile-i siroiau pe obraz.
Nu se putea abtine.
Nu mai avea putere nici să doarmă.
Și în tot timpul ăsta, printesa l-a privit.
Și a venit si cea de-a nouăzeci si noua noapte...
si soldatul s-a ridicat, si-a luat scaunul...
si a plecat.
Cum asa? La sfîrsit?
Chiar la sfîrsit.
Și nu mă întreba ce înseamnă. Nu stiu.
Dacă vei întelege, să-mi spui si mie.
Doar două zile?
si ce-mi pasă mie că sunt închiriate...
Cum adică numai două zile Oamenii or să mă omoare.
Știu, stiu, dar chiar dacă începe la 8 dimineata n-am să reusesc!
Regiunea e mare!
Am să vă reclam la Roma!
O să plătesti!
Sunt din Neapole, plesniti-ar inima!
Se vede leagănul cu fetita care doarme.
Adu ceva repede!
"Avocatul mi-a spus. Acum stiu."
Avocatul mi-a spus. Acum stiu.
"Și toată lumea trebuie să afle. Da, toată lumea."
Toată lumea să afle.
"Mă crezi?"
"Da, te cred."
"Casa noastră. Cît am visat la ea."
"Tonino!"
"Mama."
"Mama!"
"Sfîrsit."
Nu-mi place. Nu-mi place.
Am tăiat genericul din final ca să meargă mai repede.
Grăbeste-te cu prima parte. Pun un jurnal.
O să chem politia. Luati-l.
Un moment. Un moment!
Uite partea întîi.
Grăbeste-te.
Haide molîule. Dă-i drumul!
Animalelor. Liniste!
Ce se întîmplă, Toto, or să explodeze!
A trecut o jumătate de oră de cînd astept!
Ce pot să fac?
Unde naiba e? Ce mă fac.
Calmati-vă, calmati-vă.
Știti, ca să văd filmul ăsta...
mi-am lăsat nevasta bolnavă în pat...
Și pînă acum n-am văzut nimic.
Dacă nu vine în zece minute, ne dai banii înapoi.
Mie si tuturor celor de aici!
Sau cu bastonul, dărîm locul ăsta!
Calmati-vă! Calmati-vă si lăsati-mă să vorbesc.
Știti cum facem? Vedeti prima parte altă dată.
Liniste!
Am văzut tot filmul. Vă povestesc eu ce lipseste.
Alfredo, ce-i?
Nu pot. E un sacrilegiu.
Părinte, am nevoie urgentă de tine...
din cauză că am îndoieli...
îndoieli groaznice îmi macină sufletul.
Sufletul.
Părinte, am păcătuit.
-Despre asta vorbim mai tîrziu. -Dar cine...
Stai acolo. Nu te misca.
Poartă-te normal. Sunt Salvatore.
Ce faci aici?
Alfredo, e groaznic ceea ce spui.
Știu.
Să luăm de exemplu miracolul cu pîinea si pestii.
Ce-i cu el?
Întotdeauna m-am întrebat, cum a fost posibil?
Trebuia să-ti vorbesc.
Esti frumoasă, Elena.
Asta voiam să-ti spun.
Cînd ne întîlnim, nu pot spune nimic cum trebuie...
din cauză că mă trec fiori.
Nu stiu ce trebuie să fac în situatiile astea.
E prima dată.
Dar cred că sunt indrăgostit de tine.
Părinte, am păcătuit.
Te iert, în numele Tatălui...
al Fiului si al Sfîntului Duh.
Mergi în pace.
Cînd rîzi, esti si mai frumoasă.
Salvatore, esti foarte amabil, îmi esti foarte simpatic...
dar nu sunt îndrăgostită de tine.
Nu-mi pasă. Am să astept.
Poftim?
Ca si tu să te îndrăgostesti de mine.
Ascultă-mă bine.
În fiecare noapte după muncă, voi veni să stau în fata casei tale.
Și voi astepta. În fiecare noapte.
Cînd te răzgîndesti, deschide fereastra.
Atît. Și voi întelege.
Acum întelegi?
Da, în sfîrsit, Am înteles.
Data viitoare, nu mai spune ereziile astea.
Ai scăpat din flăcările cinematografului,
dar de Flăcările Vesnice...
nimeni nu te poate salva.
Cincisprezece secunde pînă la Anul Nou!
14, 13, 12...
Ce vrei? Masina e încă în rodaj.
Cum o să ajungem acasă?
Opreste! Opreste!
O, Doamne, e tatăl meu.
Bună seara, domnule Mendola.
-Bună seara... -Bună seara.
Programul rulează la Arenele Imperia.
Cum e. Spectacolul de-abea a început.
Biletele la control.
Salvatore, dragostea mea.
Trebuie să-mi petrec întreaga vară cu ai mei, departe de tine.
Zilele parcă nu mai trec.
Găsesc numele tău peste tot... dacă citesc o carte, dacă fac un rebus...
dacă răsfoiesc un ziar.
Te am întotdeauna în fata ochilor.
Astăzi, am o veste cam rea.
În octombrie ne mutăm la Palermo, unde voi merge la universitate.
Va fi greu să nu te văd în fiecare zi.
Dar fi fără grijă, de cîte ori voi putea...
voi veni la tine la Cinema Paradiso.
Sunt orb!
Cînd se va termina vara asta de rahat?
În film, s-ar fi terminat deja.
Un cadru de încheiere si gata. N-ar fi gozav?
Spune-le că a fost Ulise!
Elena... Dar cînd...
Astăzi.
Nu-ti poti imagina ce scuze a trebuit să inventez să vin aici.
Mă duc să fac armata la Roma. Plec vineri dimineată.
Voi veni sa-mi iau rămas bun la Cinema Paradiso.
Vin joi după-amiază la ora 5:00 cu autobuzul.
Poate armata a făcut o gresală. Oricum, Roma e frumoasă.
Încarcă bobinele pentru mîine, să fie gata pentru noul operator.
Hei, fruntea sus.
Te voi astepta. Nu-ti fă griji.
Slujba va fi tot aici.
Am să te astept, mă auzi?
Nu fi trist.
Haide!
Transmisionistul Di Vita, Batalionul 3, Compania 9, ordonati!
A transferat-o tatăl ei? Cum e posibil? Și nimeni nu stie unde?
Te-n măta! Nu vrei să mă ajuti! Idiotule!
Ai slăbit.
Se vede că n-ai dus-o bine?
Mi-au spus că nu mai iesi...
si că nu vorbesti cu nimeni.
De ce?
Știi cum e.
Mai devreme sau mai tîrziu îti vine vremea...
fie că vorbesti fie că nu...
e acelasi lucru.
Asa că mai bine tac.
E cald aici.
Toto, du-mă la mare.
La petrecerea de Crăciun, un locotenent a piscat de fund o fată.
Cînd s-a întors, era fiica colonelului.
Îngrozit, locotenentul a spus...
"Domnisoară, dacă inima vă e la fel de dură ca ceea ce am atins, sunt un om mort."
Ai mai văzut-o?
Nu.
Și nimeni nu stie unde e.
Poate că asa a fost să fie.
Toti avem o stea călăuzitoare.
Pleacă de aici.
De pe pămîntul ăsta blestemat.
Cînd trăiesti aici zi de zi...
crezi că e centru Pămîntului.
crezi că nimic nu se va schimba vreodată.
Apoi pleci, un an, doi.
Și cînd te întorci, totul e schimbat.
Firul s-a rupt.
Lucrul pentru care te-ai întors nu mai e aici.
Ce-a fost nu mai e.
Trebuie să pleci pentru mult timp...
multi ani...
înainte să te întorci la ai tăi...
la locul unde te-ai născut.
Dar acum, nu. Nu-i posibil.
Acum esti mai orb ca mine.
Cine a spus-o? Gary Cooper? James Stewart? Henry Fonda?
Nu, Toto.
Nimeni n-a spus-o.
Asta o spun eu.
Viata nu-i ca-n filme.
Viata...
e mult mai grea.
Fugi de aici.
Întoarce-te la Roma. Esti tînăr...
lumea e a ta.
Și eu sunt bătrîn.
Nu vreau să te mai ascult vorbind.
Vreau să aud vorbindu-se despre tine.
Nu te întoarce.
Nu te gîndi la noi.
Nu te uita înapoi. Nu scrie.
Nu te lăsa cuprins de amintiri. Uită-ne.
Dacă nu rezisti să nu te întorci, nu veni să mă vezi.
N-am să-ti dau voie în casă. Întelegi?
Multumesc.
Pentru tot ce ai făcut pentru mine.
Orice vei face, să faci cu dragoste.
Asa cum ai iubit cabina de proiectie de la Paradiso...
cînd erai de-o schioapă.
A plecat. Toto! Adio!
Am ajuns prea tîrziu, ce păcat.
E Toto. Am stiut eu...
-Toto. -Ce mai faci mamă?
Vezi ce frumoasă e casa?
Am renovat-o toată, numai multumită tie.
Am o surpriză pentru tine. Vino.
Esti obosit?
Ai timp să te odihnesti înainte de înmormîntare.
Nu, mamă, e doar o oră cu avionul.
N-ar trebui să-mi spui asta după toti acesti ani.
Vino. Am pus totul aici. Toate lucrurile tale.
Ar fi fost multumit că ai venit, Toto.
Tot timpul vorbea despre tine. Tot timpul.
Pînă la sfîrsit.
El... te-a iubit.
A lăsat două lucruri pentru tine.
Înainte să pleci...
să mă cauti.
De cît timp l-ati închis?
În mai, se fac sase ani. Nimeni nu mai venea.
Știti mai bine ca mine... criza economică, televiziunea, casetele video.
Cinematograful a rămas doar un vis.
Primăria a cumpărat locul ca să construiască o parcare.
Sîmbătă îl demolează. Ce păcat.
De ce-mi vorbiti cu "dumneavoastră"?
Cîndva nu era asa.
Acum esti cineva, sa-ti spun "tu" e foarte greu.
Dar, dacă insisti, Toto.
Scuză-mă.
Cine ar fi zis... ...Toto.
Astea sunt lucrurile pe care ti le-a lăsat.
Nu s-a gîndit niciodată să mă întîlnească?
Nu, niciodată.
Odată mama ta i-a spus...
că dacă el ar fi vrut, tu cu sigurantă ai fi venit.
S-a enervat. A spus...
"Nu, Toto nu trebuie să se mai întoarcă niciodată în Giancaldo!"
N-a spus-o cu răutate.
Era un bun crestin.
Cine stie ce-i trecea prin cap.
În ultima vreme, spunea lucruri ciudate.
Cu putin înainte să închidă ochii...
i-a spus mamei tale că nu trebuie să te anunte.
Poftiti.
La ce te gîndesti, Toto?
Mă gîndeam, că întotdeauna mi-a fost teamă să mă întorc.
Și acum, după atîtia ani, am crezut că am devenit mai puternic...
că am uitat multe lucruri.
Dar, de fapt...
îmi amintesc totul...
de parcă nici nu as fi plecat.
Acum, cînd mă uit în jur, nu mai recunosc pe nimeni.
Și pe tine, mamă...
te-am părăsit.
Am fugit ca un hot...
fără nici o explicatie.
Și eu nu ti-am cerut-o niciodată.
Nu trebuie să-mi explici nimic.
Întotdeauna m-am gîndit că ai făcut bine ce ai făcut.
Ai făcut bine că ai plecat.
Că ai reusit să faci ce ti-ai dorit.
Cînd îti telefonez, întotdeauna îmi răspund alte femei.
Dar pînă acum nu am descoperit nici una...
care să te iubească cu adevărat.
As fi înteles, să stii.
Mi-ar fi plăcut...
să te văd asezat la casa ta...
...că te-ai îndrăgostit.
Dar viata ta e acolo.
Aici sunt doar fantome.
Lasă-le, Toto.
E piata mea. E a mea. Piata e a mea.
Verifică pe aici. După ce termini poti pleca.
Bine Toto. Și felicitări pentru film. Extraordinar.
Multumesc.
SFÎRȘIT resincronizare CODYBOSS1969